A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Jó estét! - Jó estét!
A Ház terasszal egy olyan műsor, amiben azt figyelhetjük meg,
hogyan él együtt hat idegen ember.
Mi csak egy gyönyörű házat és kocsikat biztosítunk.
- Nincs forgatókönyv. - Nincs.
Az előző részben három új lakót üdvözölhettünk.
Majdnem az egész szereplőgárda új.
Először Violetta Razdumina érkezett.
- Más néven Vivi. - Igen. Vivi.
Mivel foglalkozol?
Modell és színésznő vagyok. Feltörekvő színésznő.
Japánban születtél?
Németországban. Oroszországban éltem.
- Bámulatos lány. - Nagyon cuki.
- Sócsan szerelmes. - Király csaj.
- Bejön, mi? - Annyira cuki.
- Hollywoodi színész szeretne lenni. - Megértem. Gyönyörű.
Imádom a kosárlabdát.
- Középiskolában én is játszottam. - Mi, tényleg?
- Tudja, hogy mit érzel? - Nem mondtam semmit.
Sarokba kellene szorítanod egy csókkal.
A sarokba szorítós javaslata megmutatja, mennyire közvetlen.
- Szereti a nagy szerelmi gesztusokat. - Várom már.
Lássunk több olyat!
Nem tudom, tényleg ilyen lány-e.
Meglátjuk, hogy a szavai és a tettei egybeesnek-e.
- Talán csak hősködik. - Lehet, hogy valójában félénk.
Az ő kinézetével a félénkség vadító lenne.
Lehetséges.
Aztán megérkezett a 25 éves Kobajasi Kai.
- Standup komikus... - A lányok máris imádják.
- Nagyon érdekes személy. - Ugye?
Van benne valami rejtélyes.
Japán vagy?
- Félig japán, félig amerikai. - Értem!
Beszélsz angolul is?
Igen. Angolul standupozok.
Észrevettem egy mintát.
A bágyadtan beszélő, nagy ádámcsutkájú férfiaknak
nem tudsz ellenállni.
Ez a kutatásod eredménye?
- A hanghordozás fontos. - Más a kisugárzása.
Bár még egy viccet sem hallottunk tőle.
- Sok időnk van még rá. - Meglátjuk.
Még nem ismerjük őket annyira.
- És utána? - Végül Tupas is befutott.
Családneve Johnkimverlu. 22 éves.
- Mindkét szülőd filippínó? - Igen.
- Lily Franky asszisztense vagyok. - Tényleg?
Rjó ezt használja.
- A másik kettő szabad. - Felső vagy alsó?
Az idősebbé az elsőbbség. Válassz, Kai!
Tupas egy önjelölt introvertált,
és úgy érzi, Emika hasonlít rá.
Biztosan a nővérére emlékezteti.
Valamiért úgy érzem, Tupas tombolni fog.
- Már említetted. - Csak...
Emika bevallotta az érzéseit Rjónak, de most azt mondja,
helyesnek találja Kait, tetszik a hangja, és érdeklődik iránta.
De azt is, hogy Tupas mennyire kiegyensúlyozott és helyes.
- Emika sosem... - Mi az igazság?
Eddig sem volt szerelmes Rjóba.
A korábbi tagok közül...
Abban a csoportban Rjó volt a legcsábítóbb,
de most, hogy új tagok jöttek, meggondolta magát.
Megjósoltuk, hogy Rjó talán beleesik Vivibe.
Szeret kosarazni, jól néz ki...
Nem találkoztak, de amint megtörténik...
Ráadásul Rjó azt mondta, korábban randizott már külföldiekkel.
- Vivi beleillik a képbe. - És angolul is tud.
Lehet, hogy Hana nagy kihívás előtt áll.
27. HÉT
ÉN NEM LEHETEK ITT
- Mennyi mindent vettél! - Miszo levest csinálok.
Ez az!
Mit is akartam készíteni?
- Hát... - Mit csinálsz?
- Ja, igen! Frittatát! - Frittatát?
Gyakran főztök?
Szinte mindennap.
Nálam változó. Van, hogy mindennap főzök.
Néha lusta vagyok hozzá.
Nekem sajnos indulni kell.
Oké.
Hova mész?
Lily házába, takarítani.
- Te takarítasz rá? - Ezért is át szokott hívni?
- Jelenleg épp Fukuokába tart. - Oké.
- Addig én tartom rendben a lakást. - Értem.
Én is menni szeretnék.
- Én is. Biztos érdekes lenne. - Ugye? Kíváncsi vagyok.
- Érezd jól magad! - Köszönöm.
Szia!
MECCSEN SIN-KIBÁBAN! - HANA
- Megfértek egymással? - Mindkét lány nagyon aranyos.
TOEIC VIZSGÁN - EMIKA
Örülök. Tegnap nagyon izgultam.
Várom már, hogy mi fog történni.
- Biztos jó móka lesz. - Szerintem is.
- Várom, hogy megismerjem Rjót. - Én is!
Ma este jön haza?
- Nem tudom. Még nem hallottam semmit. - Oké.
Lehet, hogy ma jön.
- Gyakran főzöl miszo levest? - Mostanában nem csináltam.
- Amikor az exemmel éltem, sokszor főztem. - Értem.
Most van barátod?
- Most nincs. - Oké.
- Neked van barátnőd? - Nincs.
Milyen ember volt az exed?
Német és...
Német?
- És japán. - Értem.
Én is félig német vagyok.
- Tényleg? - Apám német.
- Értem. - Igen, Németországból.
Félig német, félig orosz vagyok.
- Beszélsz németül? - Nem.
- Sosem tanultál? - Nem.
Mit szoktál csinálni a szabadidődben?
A szabadidőmben?
- Szeretnék agyagozni. - Agyagozni?
- Igen. - Értem.
- Voltam már nyílt napokon. - Király!
- Jó mókának hangzik. - Igen.
- Biztos ráfüggnék. - Én is.
- Nagyon jól néz ki. - Remélem finom lesz.
Nem lehet rossz.
- Jó étvágyat! - Jó étvágyat!
Én is a miszo levessel kezdek.
- Finom. - Igen?
Kellemes.
- Nagyon kellemes. - Tényleg?
- Finom? - Nagyon.
- Szép munka! - A sajt mindent megold.
Ha baj van, szórj rá sajtot!
Fincsi!
Milyen ember az eseted?
Úgy értem... személyiség vagy...
Szeretem az egyenes és őszinte embereket.
Egyenes?
Igen.
Aha.
Miért nézel ilyen durván az ember szemébe?
Hogy miért nézek a szemedbe?
Hova nézzek?
Nem baj, ha a belenézel. Csak...
Nem sokat pislogsz, és mélyen belenézel.
Egyből el akarok fordulni miatta.
- De szerintem ez jó dolog. - Úgy gondolod?
Igen. A szemkontaktus jó.
Megtaláltam ezeket a régi fotókat.
Miről?
Egy nyaramról.
- Egy Los Angeles-i zenei fesztiválról. - Oké. Szépek.
Hahó! Örvendek!
- Szia! Te vagy Rjó? - Igen.
- Örvendek. - Helló belló!
- Örvendek. - Mi történt?
- Hát, kosarazom. - Igen, tudjuk.
- Megsérültem a mai meccsünkön. - Komolyan?
- Igen... - Jaj, ne.
- Mi a neved? Rjó vagyok. - Vivi.
- Kai. - Örvendek!
- Én is! - Köszi.
Jól vagy?
- Persze... - Hazudsz.
- Tuti, nem vagy jól. - Nyilván.
- Komolynak tűnik. - Jó ég!
Mi történt?
Futottam, ugrottam, és ahogy leértem,
- kibicsaklott a bokám. - Jaj, az előfordul.
De ne aggódjatok értem.
Mennyi idő, mire helyrejössz?
A mai meccsünkön történt,
- és még nem voltam orvosnál. - Értem.
Szóval nem tudom.
Jaj, ne! Nem jó, ha nem tudod, mi a helyzet a sérüléseddel.
- Köszönöm. Nem lesz bajom. - Biztos.
A sérülések a munkám velejárói. Ti mivel foglalkoztok?
Standup komikus vagyok.
- Hűha! Az király! - Tegnap jöttem.
- Csak tegnap? És te? - Igen.
Én is tegnap jöttem.
- Aha. - Ja, mindketten.
- A harmadik lakó pedig épp alszik. - Ő is megérkezett?
Mind ugyanazon a napon jöttünk.
Mivel foglalkozol?
Modell és színésznő vagyok.
- Feltörekvő. - Japán nyelven?
Nem japánul. Amerikába tervezek költözni.
- Mi a háttered? - Félig orosz, félig német vagyok.
Imádom a kosárlabdát.
Bár még nem láttam.
- Tényleg? - Gyere el egy meccsemre!
- Mármint profi kosármeccset nem láttam. - Értem.
- De szeretem játszani is. - Akkor játsszunk!
Tényleg? Unni fogod, milyen béna vagyok.
Hozzád képest semmit nem érek a pályán.
TAVATARI RJÓ PROFI KOSÁRLABDÁZÓ
PROFI PANKRÁTOR
KOBAJASI KAI FELTÖREKVŐ HUMORISTA
MIZUKOSI EMIKA J.F. OBERLIN EGYETEMI HALLGATÓ
SZEMÉLYI ASSZISZTENS
MODELL
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
- Nagyon jól tudsz japánul. - Köszönöm szépen!
- Mi? Mikor jöttél meg? - Éppen most.
Üdv itthon. Mi történt veled?
Durván kibicsaklott a bokám.
Hogyan? Várj, hozom a jegelőmet.
Köszi. Egy ugrás után történt.
Elvétettem az érkezést, és durván megbicsaklottam.
- Te jó ég! - Bocsi, de megyek a szobámba.
- Mindketten sportolók. Megértik egymást. - Igaz.
- Helló! Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Örvendek! - Bocs, hogy ágyban vagyok.
Semmi gond. Rjó vagyok.
- Tupas Johnkimverlu. - Tupas John...
- Minek hívhatlak? - Hívj csak Tupasnak.
- Tupas. - Igen.
- Örvendek. - Én is.
- Aludj nyugodtan. - Nem kell.
- Megvagyok. Eleget aludtam. - Nem akarlak zavarni.
- Várom, hogy megismerjelek. - Szintén.
Örülök, hogy itt vagy.
Te vagy a mesterem. Követlek.
Én is mostanában érkeztem. Nem sokkal előtted.
Az idősebbé az elsőbbség. Így működik a világ.
Ebben a házban nincsenek ennyire hagyományos szabályok.
Csak add magadat.
Helló!
Lejegeled a lábad? Vagy később?
Most szeretném. Köszönöm!
Honnan jött ez a papucs?
- Vivié? - Az enyém.
- Puccos, mi? - Nagyon cuki.
Köszi.
Várj... Köszönöm.
Szóra sem érdemes!
- Mielőbbi jobbulást! - Köszi.
- Szorítok. - Igen.
Mióta élsz Japánban?
- Már hat éve. - Hat éve?
- Hat év alatt így megtanultál japánul? - Ne csináld!
Nem vagyok annyira jó.
- Sokszor megyek Amerikába, szóval... - Azon belül hova?
- Leginkább Los Angelesbe. - Értem.
Los Angelesben biztos sok a lehetőség.
Szélesebb a választék, az igaz.
- Te nem Kaliforniában éltél? - De, San Franciscóban.
Öt évig voltam ott, az egyetem alatt.
- Előtte nem tanultál angolul? - Nem.
- Egyáltalán nem tanultam. - Mint én.
- Egy szót se tudtam, amikor ideköltöztem. - Ezért...
Öt évet voltam ott, te pedig hatot itt.
- Így van. - Te ügyesebb vagy.
- Egy hajóban evezünk. - Az angolom berozsdásodott.
- Biztos nem. - Tudok beszélni, de...
- De azt ismered, hogy „szorítok”. - Igen.
Nehéz elmagyarázni egy átlag japánnak az ilyesmit.
Köszönöm szépen. Nem akartalak zavarni.
Csak neked van ebben a házban jegelőd.
Köszönöm!
Hálás vagyok érte.
- Köszönöm szépen. Igen. - Menni fog?
Jaj, köszi!
- Látszik, hogy sportoló vagy. - Miért?
Tudod, hogyan kell segíteni.
Innen megleszek. Köszi!
- Csatlakozhatok a beszélgetéshez? - Persze!
Már beszéltetek arról, hogy ki miért jelentkezett?
- Vivi okát még nem hallottam. - Tényleg.
- Elmondanád? - Miért jöttél a Házba?
Először is, jó ideje nincs pasim.
És...
Remélem, találok egy hosszú távú kapcsolatot.
Ez az egyik ok.
Emellett szeretnék olyan környezetben élni, ahol minden nap szórakozás.
- Értem. - Te meg hová mész?
- Vízért. - Ülj le! Hozom.
Majd én. Komolyan.
- Nem kellene. - Majd én hozom, mester.
Kérlek!
- Te őrült vagy. - Jól vagyok.
Őrültnek nevezted?
Megsérültél. Kérlek, pihenj!
Köszönöm szépen!
Rengeteg vizet ittam.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Jó reggelt!
Jó reggelt! Mit esztek?
- Valamit... - Vivi salátát főzött.
- Ezt nem mondanám főzésnek. - Jól néz ki.
- De hát főztél. - Csak összedobtam.
- Csak „összedobtad”? - Igen.
- Láttátok Rjót? - Igen, itt van.
- A fiúk szobájában? - Azt hiszem.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Hogy vagy? - Azt hiszem, egész jól.
Pedig nem úgy nézel ki. Ebédeltél már?
Még nem.
Elmegyek a boltba, veszek ebédet kettőnknek.
- Biztos? Köszönöm! - Szívesen.
Kitartást!
- Rögtön jövök. - Köszönöm.
- Próbálj nem mozogni. - Oké.
Mit eszel?
Nattót rizzsel.
- Nattót rizzsel? - Igen.
A VÁROSHÁZÁBA MENTEM. - VIVI
- Vivi már el is ment? - Igen.
- Mit csinálsz? - Tofu hamburgerpogácsákat.
Hogyan tudná egy korombeli...
bevallani az érzéseit?
Hogyan mondod ki?
Attól függ, milyen kimenetelt vársz attól, hogy megosztod őket.
Ha szeretnél járni valakivel, valakinek a partnere lenni,
ezt tisztáznod kell velük.
Értem.
Ha csak az érzéseidet mondod el,
lehet, hogy csak annyit mondanak: „Köszi”, aztán ennyi.
Igen, sajnálnám, ha az történne...
ha csak megköszönné.
Undorító lenne, ha a kezemmel keverném meg?
Majd én megcsinálom.
Bírok vele.
Éhes vagyok, szóval segíteni akarok.
- Jól néz ki. - Igen?
- Összeáll? - Szerintem igen.
Ezen a széken kényelmesebb?
Mint azon?
A legjobb az lenne, ha én itt ülnék, a lábamat meg arra tenném.
- Akkor tedd azt! - Szerintem az udvariatlan.
- Szabad? - Úgy lenne a legjobb.
Mi legyen az üdvözlőbulival?
Rendezzünk egyet! Jó lenne.
Lehet halloween témájú?
- Jól néznek ki. - Igen.
- Az illata is nagyon jó. - Aha.
Szuperül néz ki.
- Együnk! Köszi. - Jó étvágyat!
- Remélem finom. - Akkor együnk!
- Nagyon finom. - Tényleg?
Örülök.
Fincsi!
Érzelmileg hogy vagy?
Nem teljesítettem jól a mostani meccseinken. A sérülés is bizonyítja.
Értem...
Szégyellem magam.
Nincs miért.
Annyi embert inspirál...
amikor kosarazni lát téged.
Engem is.
- Köszönöm. - Ja.
Olyan vagy, mint egy... szuperhős.
Dehogy.
Szuperhős vagy, és a fegyvered egy kosárlabda.
Dehogyis. Annyit kell még fejlődnöm.
Szomorú a szuperhősömet szégyenkezni meg búslakodni látnom.
- Fel kell vidulnom. - Ja.
Szívesen segítek, amíg gyógyulsz, ha megengeded.
Köszönöm. Nagy segítség volt, hogy főztél nekem ebédet.
- Köszi a segítséget. Pihenhettél volna. - Ugyan már!
- Finom volt. - Bocsánat.
Szóval...
Azt hiszem, körülbelül két hónapja érkeztem.
Megmagyarázhatatlan érzéseim vannak,
amilyeneket még nem éreztem korábban
se Ruka, se Peppe iránt.
Fura érzéseim vannak irántad.
- Milyenek? - Nem tudom.
- Nem tudom? - Hát...
Még nem jöttem rá, milyenek.
De azt tudom, hogy fura érzéseim vannak irántad.
- Fura érzéseid, mi? - Igen.
Szeretném kitalálni, mit jelentenek,
- és jó lenne, ha segítenél. - Oké.
- Nem jó az időzítés. - Hana botorkál.
Te mit gondolnál, ha valaki ilyet mondana, amikor gyengének érzed magad?
Nem tudnám feldolgozni.
Azon aggódnék, hogy mihamarabb jobban legyek, és mehessek játszani.
- Aggódik, hogy cserben hagyja a csapatát. - Igen, szóval...
Jobb megoldás lenne, ha csendben segítene neki megbirkózni a helyzettel.
Női szemmel azt mondanám, hálásan elfogadom a támogatást attól,
aki azt mondja, ott akar lenni mellettem, és fogni akarja a kezem,
amikor gyengének érzem magam.
Sokáig azt hajtogatták nekem,
hogy akkor közeledjek a nőkhöz, amikor gyengék.
Azt mondták, ugyanaz, mint a mamutvadászat.
- Pont ellenkezőleg! - Igen?
Nem akarnálak látni, ha épp rosszul vagyok.
- Értem. Nem először hallom. - Tényleg?
Ugye?
Nem akarod, hogy Pocari Sweatet vigyenek neked, ha beteg vagy?
- Nem... - Az ajtónál otthagyhatod.
Az sokat segítene.
Ezt is hallottam már.
Ha becsengetnél hozzám, azt gondolnám...
„Minek jött ez ide? Miért zavar?”
- Hallottam. - Tényleg?
A hírességek így csinálják.
Például az ajtó mellett hagynak valami sportitalt,
meg egy üzenetet, hogy biztonságos meginni.
Nem hinném el, hogy tényleg biztonságos.
Nagyon ijesztő.
Azért üzennek, hogy tudd, tőlük van, nem valami ismeretlentől.
Ez az embertől függ.
Én örülnék, ha a párom meglátogatna.
Hana is ugyanígy gondolhatja.
- Szerintünk is. - Eszerint cselekszik.
- Az ebédfőzés segített. - Én is hálás lennék.
Az is jó volt, hogy ő kötszerezte.
De nem akkor kellett volna bevallania az érzéseit.
Nagy kérés azt mondani: „Segíts rájönnöm az érzéseimre!”
- Hana sokat kockáztatott ezzel. - Megpróbálta.
Biztos aggasztja az új konkurencia.
- Logikus. - Rjó és Vivi nagyon jól kijönnek.
A többiek még nem nagyon mozogtak.
Főzhetnének néhány bizarr kaját.
- Az felforgatná a dolgokat. - Tupas pedig...
Az „idősebbé az elsőbbség” lassan poénná válik.
- Ez az ő kis vicce. - Igen.
Remélem nem kezd el régi japán mondásokban beszélni.
Lelkesen tanul.
Jön majd a „bármilyen módon is.”
De idegesítő!
Vivi elmondta, hogy nem volt mostanában kapcsolatban,
és hosszú távban gondolkodik.
- Váratlan volt! - Rjó pedig azt mondta, megházasodna.
Ha nem lenne a sérülése, már Vivit üldözné.
- Igazad van. - Izgatottabb lenne?
Igen, ha épp nem lenne kemény helyzetben. Az időzítésen múlik.
- Igen, minden attól függ. - Igen, úgy tűnik.
Valószínűleg Hana még kezdeményezőbb lesz,
most, hogy Rjó többet lesz otthon.
De lehet, hogy ez csak hátráltatja majd.
Jaj, ne, Hana...
A helyzet félreértése miatt lehet,
hogy bevallja az érzéseit, és elbukik.
Lehetséges.
Nézzétek!
- Mennyi dísz! - Ezt mind megvette valaki?
- Hana és Emika vették. - Hadd fizesselek vissza titeket!
- Bocsánat. - Mi akartuk.
Üdvözölni akartunk titeket, szóval csak hagyjátok.
Szeretem a tökös kajákat.
Ez tök?
- Bonyolult. - Ezt én faragtam.
- Mi? Tök cuki! -Köszi.
Azta! Nagyon jól néz ki!
Köszönöm, de csak bele kellett keverni a szószt.
Ez a paella nagyon hitelesen néz ki.
Minden jól néz ki!
- Ugye? Még a leves is. - Az biztos.
Üdv a Házban!
- Egs! - Egs!
- Jó étvágyat! - Együnk!
Köszönjük, hogy főztetek nekünk!
- Cuki ez a tészta. - Köszönjük, hogy itt vagytok.
Nagyon kedves.
- Ez is jól néz ki. - A tészta isteni!
A paella fenséges!
- Köszönjük, hogy főztetek. Nagyon finom! - Köszönjük.
Mindenkinek tintás a szája.
- Köszi. - Köszi?
A tiedet teljesen megfogta.
A tiedet is, Patos...
Nem Patosnak hívnak.
Nem Patos.
Ne, nem bírom!
Imádom, milyen gyorsan kijavítottad.
- Finom volt. - Igen.
- Még jobb, mert együtt ettünk. - Igen.
- Ez hogy néz ki? - Jól, nagyon cuki.
- Jól néz ki. - Bazi cuki.
Miért a szalagot választottad?
Az érzéseimre hallgattam. Az fogott meg.
Nagyon cuki. Majdnem úgy nézel ki, mint az exem.
- A tök? Tényleg? - Nem! Te, Rjó.
- Hasonló az arca? - Igen, meg a viselkedése is.
Olyasmiket csinálsz, amik miatt déjà vum van.
- Mi történt? - Azt mondta, Rjó az exére hasonlít.
Elég kínos azt hallani, hogy valakit az exére emlékeztetsz.
Szerintem hasonlóan is pislogtok.
Hervadt szeme volt?
Egy kicsit.
Nehéz ilyen szemeket találni.
- Minden nagyon finom volt. - Köszönjük a vacsorát!
Ez annyira jó!
- Még nem láttam a ház többi részét. - Tényleg?
Például a játékszobát.
- Ki vezessen körbe? - Választani kell?
Hát, Emikával még nem beszéltem sokat.
- Menjünk? Gyere! - Kérlek.
- Jó szórakozást! - Körbevezetlek.
Vivi, ráérsz valamikor a közeljövőben?
Hogy ráérek-e? Nagyon sokszor.
- Tanuljunk meg agyagozni. - Imádnám.
- Tegnap beszéltünk róla. - Emlékszem.
- Menjünk! Szívesen mennék. - Mikor érsz rá?
Szinte bármikor.
Vajon hol találunk olyan képzést? Keressünk rá!
- Én is rákeresek. - Szerintem van pár hely,
ahol tartanak nyílt napokat.
Jó mókának hangzik.
- Menjünk! - Rendben.
Azta!
- Ez az. - Helló, játékszoba.
Bocsánat.
Miért vagy ennyire udvarias?
Hát...
Egészségedre?
Bocsánat.
- Elég félénk vagyok. - Oké.
Szóval izgulok kicsit.
Értem. Mindketten félénkek vagyunk. Hogyan csináljuk?
Őszintén, szeretem
a csendes pillanatokat. Megnyugtatnak.
- Miért? Olyan, mint... - De, tudod,
csak miután már megismertük egymást.
Máskülönben elég kínos tud lenni.
Számomra az ideális kapcsolatban nem kell mindig beszélni.
Értem. Nem kell mindig pörögni.
- Csak magadat kell adni. - Pontosan.
Én is elég félénk vagyok. Szerintem ebben hasonlítunk egymásra.
Más emberekkel,
azon gondolkodnék, mire gondolnak, amikor csendben vannak.
De ez megnyugtat.
- Engem is. - Örülök.
Menjünk el vacsizni valahova!
Én bármikor ráérek.
Én is.
Találok rá időt a munkám mellett.
- Szeretnék veled vacsorázni. - Akkor csináljuk!
- Köszönöm, hogy körbevezettél! - Nincs mit.
Remélem, máskor is eljövünk ide.
Jól hangzik.
- Biztos jó itt filmeket nézni. - Igen.
Alig várom, hogy lássam a Yesterday-t.
- Mindenképp nézd meg! - Igen, amíg még adják a moziban.
Én is szívesen megnézném még egyszer.
- Tényleg? - Igen.
Mondd el, mikor mész! Csatlakozom. És aznap akár
- el is mehetnénk vacsizni. - Szuper lenne.
Várom, hogy együtt lógjunk!
Milyen volt a beszélgetés?
- Tupasszal? - Ja.
Mivel engem választott a körbevezetésre.
Jól szórakoztál?
- Igen, elmegyünk vacsizni. - Hűha!
Ő javasolta. Hamarosan eldöntjük, mikor.
El tudod képzelni párként?
Igen, elég könnyen.
És te, Vivi?
Mi az?
Érzel már valami kapcsolatot?
Nem tudom, hogy elmondjam-e.
- Mi? - Szerintem tudom, mit akarsz mondani.
Lehetsz őszinte. Ne aggódj miattam!
Hát...
- Én... - Nem tudom... Tényleg?
Szerintem tökéletesen eltaláltad.
Arról beszélünk, akinek ilyenek a szemei?
Olyan érzés... mintha...
Kettőtöket látva éreztem, hogy van valami kapcsolat.
- Gondoltam... - Szóval...
Tetszik, hogy így felvette a külföldi kultúrát.
Igen, szinte teljesen amerikai a viselkedése.
Mivel sokat voltunk az óceán túloldalán,
hasonló élettapasztalataink vannak.
Értem.
- Ez az egyik. - Értem.
Az is tetszik, hogy pénzügyileg stabil.
Például, ha egy miami útról beszélünk,
utána könnyen meg is valósíthatjuk.
Tetszik, hogy van ilyen lehetőségem.
Szeretnék több időt tölteni vele, hogy megismerjem.
De ahogy épp azon gondolkodtam, hogy szeretnék Rjóval lenni,
Kai elhívott.
Agyagozni, ugye?
Igen. Régóta ki akarom próbálni, és megemlítettem neki.
Én javasoltam, de legszívesebben nem mennék.
Mondhatnám, hogy meggondoltam magam.
- És ha Rjó hívott volna el? - Azonnal mennék.
Oké.
- Itt olyan vagyok, mint egy béka. - Az te vagy?
Nagyon félelmetes.
- Kemény. - Én? Félelmetes? Vicces.
- Nagyon király. - Tényleg?
- Biztos jó érzés. - Hát...
Elég ijesztő felmászni a ring köteleire.
- Megijeszt? - Igen.
Nagyon ijesztő, de amikor meccs van...
- Jó reggelt! - ...csak megyek.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Hé, elhoztam a cuccaimat.
- Milyen cuccokat? - A rajzcuccaimat.
Király.
Te művész is vagy?
Nem igazán. Nem vagyok jó benne.
- Nagyon ügyes. - Tényleg?
- Csak úgy mondja. Szuper benne. - Nem igaz.
- Nem rajzoltam... - Nagyon hivatalosnak tűnik.
...már ezer éve.
- Megnézhetem? - Nagyon hivatalos. Óriási.
- Tessék. - Mi, tényleg?
- Ezt itt. - Nem semmi!
Ez az oldal.
- Őrület, nem? - Még nem fejeztem be.
- Ez ceruzarajz? - Igen, az.
Őrülten tehetséges vagy.
Mehetünk?
- Hova? - Agyagozni.
Tényleg? Ma?
Most azonnal? Király!
- Jó szórakozást! - Nagyon izgatott vagyok.
Tudom, hogy beszéltünk róla, de nem gondoltam, hogy ilyen hamar.
- Izgalmas. - Menjünk!
- Jó az idő. - Igen.
- Örülök, hogy nem esik. - Szupi!
- Megyünk. - Hali!
AGYAGOZÁS! - KAI & VIVI
MINAMI-AOJAMA, TOKIÓ
Szép épület.
Kellett volna hoznom valamit? Ez az?
Igen, itt leszünk.
- Azta! - Őrület.
Durva. Milyen puccos bolt!
AT KILN AOJAMA
- Nézzünk be! - Azta!
Köszönöm szépen.
Ezt a helyet találtad nekünk?
- Igen. - Köszönöm szépen.
Itt két mechanikus kerék van.
Ezeket fogjuk használni az alkotásaitokhoz.
Fogjátok körbe az agyag tetejét két kézzel!
Gyengéden, könnyeden érintsük meg!
- Próbáljátok nem túlságosan megnyomni. - Azta!
- Nem semmi! - Ó!
- Jó érzés. - Igen.
A bal hüvelykujjatokkal gyengéden üssetek lyukat az agyag tetejének közepén!
Mintha megtisztulna a lelkem, amikor ezt csinálom.
Ugye?
Basszus, nagyon élvezem.
Függő lettem... Jaj, ne!
Próbáljátok meg nem túlságosan elvékonyítani az agyagot.
- Letisztítjuk a formát? - Igen. A jobb kezeddel
- óvatosan nyomd meg erről az oldalról! - Oké, értem.
Megvan.
Próbálod elrejteni?
Nagyon vicces vagy.
Tetszik a mérete?
- Tökéletes. - Csodás.
Szerintem ez kész van.
- Leállítom a kerekeket. - Rendben.
Jön a legijesztőbb része.
Óvatosan emeljétek fel...
Nagyon jó.
A tiéd jól néz ki.
Szeretnék egy fotót rólad abban a pózban.
Szuper póz.
Azta!
- Megvan? - Nagyon menő.
- Királyul néz ki. - Igen.
Jobb lett, mint gondoltam.
- Jó móka volt. - Jól éreztem magam. Őrület.
- Szeretnék máskor is eljönni. - Én is.
Vivi támadásba lendült.
- Ugye? - Hana már biztosan beijedt.
- Nehéz felülmúlni a báját. - Ugye?
Azt mondani, hogy Rjó az exére hasonlít taktikai húzásnak tűnik. Szerintetek is?
- Lehet. - Persze.
De nem tűnt manipulatívnak. Őszinte megfigyelés volt.
Biztos csak hasonló a modoruk.
Az megdobogtatná a szíved?
- Attól függ, mennyire szerette az exét. - Igen.
Ha élénkek róla az emlékei,
- nosztalgiát is érezhet. - Igen.
Engem megfogna.
Ha megemlítette, jó kapcsolat lehetett.
- Valószínű. - Igaz.
Rossz érzés lehet, ha egy undorító exhez hasonlítanak.
- Igen. - „Jaj, olyan vagy, mint az exem.
Pont ugyanúgy csámcsogsz, amikor eszel.
Miért csináljátok ezt?”
- Stresszes lehet. - „Azt hittem, csak ő ilyen.”
- „Ezt utálom.” - „Még egy lúzer?”
- Itt nem ez történt. - De nem ám.
Kai érdeklődik Vivi iránt.
- Igen. - Szerintem is.
Nagyon kegyetlen volt, amikor...
az érzései gyorsan Rjóra váltottak.
Nem is akart elmenni Kaijal sehova.
Vagy elfelejtette, hogy terveztek valamit.
- Igen? - Biztosan úgy volt vele: „Ja, tényleg...
- Tényleg megbeszéltük.” - Kiment a fejéből.
Ilyen értelemben Kai kitartó. Ha én ilyen reakciót kaptam volna,
feladnám, és azt mondanám: „Máskor is jó lesz.”
Ő hozta össze az egész randit.
- Ez tetszik benne. - Én visszakoznék.
Aztán meghallottuk a leglaposabb beszélgetést,
ami valaha lejátszódott a játékszobában.
Nagyon merev volt.
Mintha teaszertartást akarnának tartani.
Ennek ellenére a kapcsolatuk gyorsan fejlődött.
- Összeillenek. - Ugye?
- Hasonló az energiájuk. - Nagyon csendesek.
Megértem, hogy tetszik nekik,
hogy egymás mellett is csendben lehetnek. Jó lehet.
De még csak most találkoztak. Nagyon kínos.
Most beszélgettek először.
Tudni akarom, hogy Tupas tényleg magát adja-e.
Az utolsó jelenetben megpillanthattuk, milyen igazából.
Mint egy normális huszonéves.
Arra vártam, hogy levedli a hűséges komornyik szerepét.
Túlontúl megjátssza magát.
- Úgy értem, hogy... - „Hűséges komornyik”?
Mindenkivel túlságosan udvarias,
és olyasmiket mond, hogy: „az idősebbeké az elsőbbség.”
Úgy éreztem, mintha ez egy kitalált személyiség lenne.
Reméltem, hogy elhagyja. De látjátok?
- Ez volt az első napja. - Tudom, még nem ítélkezem.
Várom, mi lesz Tupas és Emika között.
Én is.
- Teljesen megértem. - Tetszik a furaságuk.
Emika mostanában nem izgatott.
- Lehet. - Értem, miért mondod.
- Logikus. - Biztos szomorú,
mert hallotta Jamacsan véleményét YouTube-on.
Közösségi médián.
Ha sírós vagy, ne nézd meg! Ha megnézed, ne sértődj meg!
Ma elmentetek randizni, ugye?
Igen, agyagoztunk.
- Nagyon jó volt. - Milyen messze van?
- Aojamában? - A környékén.
- Jó móka volt. - Komolyan.
Már körülbelül hat éve el akartam menni.
Mintha én is mondtam volna, hogy agyagozni akarok.
Voltál?
Kipróbáltam, de béna vagyok benne.
Kai nagyon jó benne.
- Igyekeztem. - Nincsenek itt a műveitek?
Nem. December 12-én megyünk értük.
- Igen, sokáig tart kiégetni őket. - Értem.
Azta! Imádom a házi curryt.
- Én is. - Degeszre eszem magam.
- Ez szuperül néz ki. - Biztosan finom.
- Fincsi! - Ha csípősen szereted, nem annyira jó.
- Finom. - Tökéletes. Nem szeretem a csípőset.
Szuper.
Én se bírom a csípőset.
Annyira finom.
Mindig főzni akarok majd.
Ha ennyi dicséretet kapok.
- Imádok főzni. - Gyakran főzök.
Üdv itthon!
Jó reggelt?
Milyen napod volt, Rjó?
Reggel elmentem az orvoshoz.
Mit mondott?
- Talán már a héten játszhatok. - Azta!
- Kész vagy? - Elviszem a tányérokat.
- Ne aggódj, viszem. - Köszönöm szépen!
Köszi a... Azta!
Hé...
- Te főztél, én majd mosogatok. - Nem kell. Megcsinálom.
Kő, papír, ollózzunk!
Kő, papír, olló!
- Oké. De vesztettem. - Király.
Én nyertem, szóval én döntök.
- Én nyertem. - A nyertes mosogat?
- Én nyertem, szóval... - De azt nem mondtad.
Na még egyszer! Kő, papír, olló!
Jó. Foglalj helyet!
- Menj beszélgetni! - Nem akarok.
- Jó, akkor én eltörölgetek. - Köszi.
Miért lett hirtelen ennyire szexi a jobb vállad?
- Mi van a jobb válladdal? - Aha, köszi.
- Ez kell? - Igen.
- Oké. - Köszi.
- Mizu? - Semmi. Beszélgessünk?
Mi ketten? Persze.
- Tudsz járni? - Igen, jól vagyok.
Bocsi, hogy nem segítettem.
Erős vagy. Megbirkózol vele.
- Legyőzhetetlen vagyok. - Igen.
- Tudsz vigyázni magadra. - Összehajtogattad?
- Igen. - Ezt is rendbe tetted?
- Nézzenek oda! - Mi van vele?
Ez így normális.
Azta!
Megnézném a következő meccsedet.
- Oké. - Jó.
Már várom...
- Remélem, lerúgod az ellenfeledet. - Ja...
Mi a baj?
- Mi történt? - Bocsi...
Miért?
- Mi a baj? - Hát...
- Beszélhetünk fent? - Persze.
Nem akarok itt ülni.
HÁZ TERASSZAL: TOKYO 2019-2020
A feliratot fordította: Bencze Ádám Imre